Options
Qualification of pre-contractual liability and the value of lost opportunity as a form of losses
Kiršienė, Julija |
Leonova, Natalja |
Date Issued |
---|
2009 |
The article examines the problem of compensation for the value of lost opportunity at the pre-contractual stage. It has been determined that such measure of recovery depends on the nature of pre-contractual liability. However, although the Supreme Court of Lithuania recognizes the possibility for the aggrieved party of pre-contractual negotiations to recover the value of lost opportunity, the motivation of the Supreme Court’s decisions is too incoherent. Moreover, Lithuanian courts have not yet adopted any methods of awarding and calculation of the damages. The conclusion of the analysis is that in cases of breach of the general obligation of good faith in pre-contractual negotiations, the Supreme Court of Lithuania allows the recoveryof lost opportunity, i.e. awards delictual damages. The same motivation applies even in certain cases where there is a possibility of broadening the scope of pre-contractual liability by applying contractual damages. The article provides a general description of doctrine culpa in contrahendo, setting forth the basic elements of the doctrine, introduces the practical significance of this doctrine for the pre-contractual stage. Further, the Principles of International Commercial Contracts are broadly discussed. Finally, it provides a comprehensive analysis of the nature of the pre-contractual liability and determines the lost opportunity calculation principles.
Straipsnyje analizuojama, kokiais atvejais priteistina prarastos galimybės piniginė vertė ikisutartinės atsakomybės bylose. Pirmoje straipsnio dalyje aptariama ikisutartinių santykių samprata. Nors Civiliniame kodekse nustatyta, kad sutartis sudaroma pateikiant pasiūlymą (ofertą) ir priimant pasiūlymą (akceptą), tačiau dažniausiai šalys dėl sutarties sudarymo derasi. Derybų metu tarp šalių susiklostę santykiai vadinami ikisutartiniais. Ikisutartinių santykių fazė prasideda, kai šalys užmezga tarpusavio ryšį turint tikslą sudaryti sutartį, ir baigiasi, kai pasiūlymas atmetamas ar pasirašoma sutartis. Antroje straipsnio dalyje pristatoma culpa in contrahendo doktrinos genezė. R. Ihering, jis laikomas ikisutartinės civilinės atsakomybės pradininku, suformulavo ir pagrindė šią doktriną. Tik nedaugelio šalių civilinė teisė tiesiogiai teisės aktuose įtvirtina culpa in contrahendo doktriną, bet teismų praktikoje ji yra taikoma labai plačiai. Kita vertus, bendrosios teisės šalyse minėta doktrina nepripažįstama. Culpain contrahendo numato tik negatyvių nuostolių atlyginimą, kurie iš esmės būdingi deliktinei atsakomybei.
Trečioje straipsnio dalyje remiantis Lietuvos ir užsienio doktrina ir teismų praktika analizuojama ikisutartinės civilinės atsakomybės prigimtis. Kadangi kodeksas nenumato, kokia civilinės atsakomybės rūšis – sutartinė ar deliktinė – taikoma, pažeidus tarp šalių sudarytą preliminarią sutartį, svarbu teisingai kvalifikuoti civilinės atsakomybės rūšį, kadangi sutartinė ir deliktinė atsakomybė gina skirtingus interesus, taigi ir numato nevienodas priteistinų nuostolių rūšis bei nuostolių apskaičiavimo principus. Ketvirtoje straipsnio dalyje analizuojama, kokiais atvejais prarastos galimybės piniginė vertė priteisiama ikisutartinės atsakomybės bylose Lietuvos Aukščiausiojo Teismo praktikoje bei lyginama su UNIDROIT Tarptautinių komercinių sutarčių principų komentare pateiktais pavyzdžiais. Nors prarastos galimybės nuostoliai priklauso pasitikėjimo nuostolių (angl. reliance damages) institutui priteistinais deliktinės atsakomybės atvejais, tačiau Lietuvos Aukščiausiojo Teismo praktikos analizė rodo, kad šie nuostoliai bylose kvestionuojami nepaisant atsakomybės prigimties.